KUOLEMA PUKEE HÄNTÄ
"Nuoruuden suloinen lintu" musikaalina. Mikä vitsi.
Hyvä, ettet halunnut jäädä.
Madeline Ashton! Kuolleet heräävät henkiin.
Mitä minä näen?
Sitä eniten pelkään?
Se minulta tivaa
Mitä sisälläni näenkään?
Mitä minä näen?
Paljon enemmän kuin heijastuksen:
Tuo täydellisyys ihastuksen
Siinä itseni näen. Näyttelijän, naisen, tähden, rakastajan.
Sisaren, mielitietyn, äidin, orjan ja raatajan.
Itseni näen ja siitä pidän.
Neitsyen, unelman, viettelijättären.
Minä se olen.
Me näemme sinut - Kenet? Minut?
Idolin, jumalattaren, häpeättömän hutsun.
Diivan, prinsessan joka irstailuun kutsuu.
Mikä sensaatio!
En se ole minä! Ei niin voi olla.
Enkeli, paholainen. - Voit minuun luottaa, mon ami!
Minä näen!
Minne katsonkin, siellä näen:
Vastakohtia? Julman kohtalon!
Inspiraation? Sukupolvelle.
Sinä se olet.
Minä se olen.
Voi pojat!
Tähti tuiki ryppyinen. Älä näkyä anna arpien.
Vieraanne tulivat, neiti Ashton. Neiti Helen Sharp ja joku herra.
Miltä hän näyttää? Helen, senkin idiootti.
Fiksulta, tyylikkäältä. - Kehen verrattuna?
Siivoa tämä läävä.
Mad! - Hel!
Uskomatonta. Siitä on niin kauan.
Älä vain sano, kuinka kauan.
Sulhaseni tohtori Ernest Menville.
Te olitte loistava. - Tri Menville, plastiikkakirurgi?
Olitte aivan mahtava. - Ernest on ihailijasi.
Olen lukenut kaiken teistä. - Se tanssinumero!
En tiennyt tästä Ashton-jutusta. - Lhailemme molemmat teitä.
Ei hänellä ole mitään juttua. Vai onko?
Olen niin onnellinen puolestanne.
Miten sille... kirjoittamisellesi kävi?
Yritän yhä. - Hän on hyvä, rouva Ashton.
Neiti... Tohtori -
luuletteko että alan tarvita teitä?
Onko hääpäivästä jo sovittu?
On. - Ei ole.
Tässä on yläluomen viilto. Se kaareutuu luomen sisäkulmasta.
Yläluomessa on kaksi rasvapussia, alaluomessa kolme.
Kylläpä se vuotaa, polttakaa suoni. Nopeasti.
Se oli liikeillallinen. Hän kaipasi ammattilaisen mielipidettä.
Et tunne Madelinea kuten minä. Hän tahtoo sinut, koska olet minun.
Hän on ennenkin vienyt minulta miehiä. Viettelee ja he ovat hänen.
Halusin nähdä läpäisetkö Ashton-koetta ennen häitämme.
Ole kiltti, älä reputa. En kestäisi sitä enää.
En tiedä mitä tekisin.
Tiedätkö kuinka hupsulta kuulostat?
Rakas, Madeline Ashton ei kiinnosta minua pätkääkään.
7 VUOTTA MYÖHEMMIN
Rouva Sharp? Vuokraisäntänne. Avatkaa ovi.
Tiedän, että olette siellä. Minulla on häätömääräys.
Murramme oven, jollette tule ulos.
Mitä sinä täällä teet? - Toin poliisit mukanani.
No? Puhu!
Lähdetäänpä sitten.
Kaikkea mitä sanotte voidaan käyttää teitä vastaan.
Teillä on oikeus puhua juristille.
Mennäänpä ulos.
No niin.
Entä sinä, Helen?
Et ole sanonut mitään vähään aikaan. Onko mitään -
mistä haluaisit puhua ryhmälle?
On.
Haluaisin puhua -
Madeline Ashtonista.
Lopeta! Lopeta!
Tähänkö on tultu, Helen? Kuusi kuukautta terapiaa!
Et ole laihtunut kiloakaan ja puhut yhä Madeline Ashtonista.
Luuletko että pidän siitä? - Luuletko että minä pidän siitä?
Niinkö luulet? Mieti uudelleen.
Jotta voisit elää, jotta me kaikki voisimme elää -
sinun on unohdettava hänet. Pyyhittävä hänet mielestäsi.
Eliminoitava hänet... - Mitä?
Sinun on eliminoitava... - Olet oikeassa.
Olet aivan oikeassa.
7 VUOTTA MYÖHEMMIN
Tilaus Madeline Ashtonille ja tri Ernest Menvillelle.
Huomenta, rouva. Näytätte ihastuttavalta.
Hetkinen. Taisit unohtaa jotain.
Tänään on torstai. Käskitte... - Taidan tarvita sitä joka aamu.
Nuorrutte päivä päivältä.
Kiitos, Rose. Suurkiitokset. Olet kultainen... Mikä tämä on?
Siinä ovat lippunne Helen Sharpin kirjanjulkistamisjuhlaan.
Helen Sharpin kirjanjulkistamis- juhla. "lkuisesti nuori".
Hyvä nimi kirjalle.
Ikuisesti nuori ja ikuisesti läski.
Ovela pikku noita. Lähetti pöytäjärjestyksenkin.
Vaikea uskoa, että hän nousi aikaisin ja sijasi oman petinsä.
Ei, rouva. - Missä hän nukkui?
Taas?
Tri Menville. Tri Menville...
Enkelinkö eessäin nään? - Te olette niin herttainen.
Kiitos, Rose.
Lisää votkaa.
Onko se jo herännyt? - Se on kylvyssä.
Hälyttimenne piippasi. Herra Franklin taas.
Rose! Ai, sinä? - Kiitos hyvin, kulta.
Puku päällä. Jotain erityistä? - Työtä.
Tri Menville! Luojan kiitos. Valitan viime hetken kutsua.
Valmistelut on tehty. Henkilökuntamme odottaa.
Rauhoittukaa, kaikki menee hyvin.
Minä olen rauhallinen. Kaikki ovat.
Kuka se on? - Fernando Rivas, näyttelijä.
Hukkui porealtaaseensa. Pahasti turvonnut.
Rakasteli uuden morsiamensa kanssa. 18-vuotias. Kuubasta.
Aivan siivottoman onnellinen ilme.
Annetaan hänelle vähän luonnetta. Sielukkuutta.
Luonnetta ja sielukkuutta? Ei se sovi.
Lhmisten on tunnistettava hänet.
Päivää, neiti Ashton. Voitte mennä alas.
Päivää, neiti Ashton. Hauska nähdä teitä.
Illalla on tärkeä juhla. Todella tärkeä. Ymmärrätkö?
Minun täytyy näyttää upealta. - Teistä tulee kaikkein kaunein.
Minun täytyy olla sitäkin parempi.
Valitan, mutta plasmaerottelu rasittaa elimistöä pahasti.
Saamme tehdä sen vain kerran puolessa vuodessa.
Siitä on melkein sen verran aikaa.
Teimme sen kolme viikkoa sitten. Miten olisi kollageenihoito?
Kollageenihoito? Kas kun ei pesu vedellä ja saippualla.
Tämä ilta on hyvin tärkeä. - Teen meikkinne itse.
Meikki on turhaa. Se ei auta enää.
Kuunteletko sinä? Välitätkö? 22-vuotiaan iho ja kivikovat tissit.
Voisin maksaa ekstraa.
Jotain henkilökohtaista.
Miten olisi? Raha ei merkitse minulle mitään.
Herra Chagall! Olen pahoillani.
Älä puhu. Mene vain pois.
En halua enää nähdä sinua. Suurkiitos.
Olkaa hyvä.
Minun pitäisi kai pyytää anteeksi. - Ei, ymmärrän hyvin tuskanne.
Mutta olemme vain kuolevaisia. Meitä rajoittavat luonnonlait.
Mitä muuta voisi toivoa? - Se riippuu...
Satuin kuulemaan pikku vitsinne siitä ettei rahasta ole väliä.
Se ei ollut vitsi. - Vain niin.
Neiti Ashton, oletteko koskaan kuullut -
Lisle von Rhumanista?
Ette tietenkään. Vain harvat ovat. Vain tarkkaan valittu ryhmä.
Hän voisi ehkä auttaa teitä. Tässä hänen osoitteensa.
Hän on aina tavattavissa.
Hyvin tarkkaan valittu ryhmä. Ymmärrättehän?
Luonnollisesti.
Tämä ilahduttaa minua. Luulen, että näemme teitä enemmänkin.
Aivan niin.
Hyypiö.
Voisitko olla hengittämättä?
Onko hän palkannut avustajia?
Eviania. Ilman jäitä.
Tri Menville? Ernest Menville?
Päivää. Vivian Adams. - Olemmeko tavanneet?
Aikoja sitten. Kiitos siitä, mitä teitte Esther-tädilleni.
Kiitos oikein paljon.
Lhonväri, kaikki sävyt. Poskipäätkin korostuivat.
Kuuluu työhöni. - Oli melkein sääli haudata hänet.
Kilttiä sanoa noin. - Mikä on salaisuutenne?
Spraymaali.
Tavallista meikkiä ei voi käyttää.
Huokoset ovat liian kuivat. Väri täytyy hangata ihoon.
Yhtenä päivänä keksin: Entä mallinukkemaalit?
Niissä on oma liimansa ja niitä löytyy mahtava valikoima ihon...
Anteeksi.
Oletko nähnyt häntä? - Hän ei edes ole täällä.
Katsohan tuonne.
Näyttää siltä kuin hän olisi laihtunut pari...
Nyt häivytään. - Eikä mitä. Mennään puhumaan.
Ei. Minä puhun hänelle.
Haluan sinun tietävän, että olen täysin käytettävissäsi.
Soita mihin aikaan tahansa.
Annoinko sinulle kaikki numeroni?
Mad? - Hel!
Uskomatonta!
Kaksitoista pitkää vuotta ja sinulla on vyötärö!
Et ole muuttunut yhtään.
Hienoa, että tulit. En ollut varma tulisitko.
Mutta PR-naiseni sanoi, että tulet kirjekuorenkin avajaisiin.
Lhmiset voivat sitten olla julmia. Annoin hänelle potkut. Melkein.
Se oli kauniisti tehty.
Miten on mennyt? - Kerrassaan taivaallisesti.
Ernest on aivan unelmainen.
Ajattelin usein etten ansaitse sitä. Sain sen sinun kustannuksellasi.
Tunsin oloni hirveäksi.
Siitä on pitkä aika. Et sinä vienyt häntä. Hän tuli itse.
Et se ollut sinä, vaan hän.
En ole koskaan syyttänyt sinua.
En koskaan.
Hän näyttää uskomattomalta. - Kuinka vanha hän on?
50-vuotias. - Et voi olla tosissasi.
Mikähän hänen salaisuutensa on?
Elämä on ollut yhtä juhlaa.
Sinä vihasit juhlia. - Kun olin vanha. Näkisitpä minut nyt.
En tiennyt että olet niin onneton.
En koskaan osannut valehdella sinulle.
Teidän millaista työtä teet.
Ei se ole työtä. Myisin sieluni jos voisin taas leikata.
Olen tärvellyt elämäni. - Ei, hän on tärvellyt sinut.
Hän nai loistavan kirurgin, josta teki hautausurakoitsijan.
Haluan sinun tietävän etten ole koskaan syyttänyt sinua.
Tiesin aina että syy oli hänen. Hän on nainen.
Nainen, Ernest. Newarkista, herran tähden.
En anna hänelle anteeksi sitä mitä hän on tehnyt sinulle.
En ikinä.
Dakota!
Mikä hätänä? - Ei mikään. En tiennyt että tulisit.
Et ole yksin. - Tietysti olen. Aivan yksin.
En tarkoittanut aivan yksin. - Kehtaatkin halventaa minua!
Hän tuli korjaamaan... - Kuka hän on... Tuo pillunpidike?
Sen kaverin ystävä, joka tuli...
Valehtele edes äkkiä! - Sitähän minä yritän.
Sinun täytyy uskoa minua. Tämä on ihan viatonta.
Nyt riittää! Teen sinulle palveluksen.
Palveluksen? Annoin sinulle... - Annoit, minä annoin. Mitä siitä?
Näytämme kuulemma naurettavilta. Miltä luulet minusta tuntuvan?
Et koskaan välitä tunteistani. Etsi joku ikäisesi, Madeline.
Se ei ole reilua!
Rue La Fleur.
Minun täytyy puhua Madelinen kanssa.
El KOSKAAN ENÄÄ
Voi hyvä tavaton!
Lltaa. Toivottavasti ei ole... - Ei, neiti Ashton. Teitä odotetaan.
Niinkö?
Odottakaa tässä.
Seuratkaa minua.
Anteeksi.
Toivoinkin että tulisit. Tee hänelle tilaa.
Mutta... pysy saatavilla.
Olen aina pitänyt kasvojasi -
yhtenä kauniimmista jotka ovat -
valkokangasta koristaneet.
Ja se miehesi! Hänen maineensa on ylittämätön.
Tulin tänne juuri. Seuraan kevättä.
En ole vuosiin nähnyt syksyä tai talvea.
Me kaksi olemme kevään lapsia.
En oikein tiedä miksi tulin. - Sinä pelkäät helvetisti. Itseäsi.
Ruumista jonka luulit tuntevasi. - Anteeksi mitä?
Minä ymmärrän. Tiedän salaisuutesi.
Kuka siellä?
Minun täytyy puhua Madelinen kanssa. - Hän ei ole täällä.
Luojan kiitos!
Kuinka pääsit sisään? En kuullut portin aukeavan.
En halunnut sinun kuulevan. Ernest, käske minun mennä pois.
Käske minun lähteä heti. - Vastahan sinä tulit.
Tiedän, mutta tarvittiin vain hetki ja kaikki palasi ennalleen.
Mihin? - Älä teeskentele ettet muka tiedä.
Mitä? - Olet väkevän seksuaalinen mies.
Niinkö? - Kyllä.
En ole sanonut sitä, koska en ole ollut sellainen tyttö -
joka saattoi sanoa sanan "seksuaalinen" punastumatta.
Nyt voin.
Seksuaalinen.
Sensuelli.
Seksi.
Niin lämmin. Niin täynnä elämää ja nyt se jo karkaa pois.
Elämän suurin julmuus. Saamme maistaa nuoruutta ja elinvoimaa -
ja näemme itsemme rappeutuvan.
Se on luonnonlaki. - Vitut luonnonlaista.
Mikä se on? - Tätä tulit hakemaan.
Taikaa tieteen riivaamassa maailmassa.
Taikajuomaa.
Eliksiiriä.
Mitä se tekee?
Kuinka vanhaksi minua luulet?
En osaa...
Älä unohda imarrella minua.
38... 28... 23? - Olen 71-vuotias.
Sen se tekee. Se pysäyttää vanhenemisprosessin -
ja kääntää sen taaksepäin. Kun juot juoman et vanhene enää.
Jollet juo saat katsella itsesi lahoavan.
Mitä se maksaa?
Tuo rahvaanomainen kysymys rahasta ei ole niin yksinkertainen.
Jokaiselle on oma hintansa.
Paljonko se on minulle?
Suurkiitos vain. Taidän lähteä. - Istu!
Ojenna kätesi.
Oletko hullu?
Katso.
Kelpaako shekki? - Kelpaa.
Mutta sinun täytyy luvata jotain. Salaisuutemme ei saa paljastua.
Voit jatkaa uraasi 10 vuotta. Täydellistä pysyvää kauneutta.
Ennen kuin epäilyt heräävät, sinun täytyy kadota julkisuudesta.
Voit vetäytyä syrjään, lavastaa oman kuolemasi -
tai sitten kuten eräs asiakkaani sanoi:
"Haluan olla yksin, ja!"
Ei kai!
Hölökyn kölökyn.
Ja nyt varoituksen sana. - Nytkö?
Pidä itsestäsi hyvää huolta. Sinä ja ruumiisi olette yhdessä pitkään.
Kohtele sitä hyvin.
Siempre viva. Elä ikuisesti.
Uskomatonta. Näitkö... Minä olen tyttö.
Ernest. Meidän täytyy lopettaa. - Tiedän.
Ernest, älä ole vihainen minulle. Yritän taistella vastaan.
Mutta katso itseäsi.
Hän on jo tuhonnut urasi. Nyt hän särkee sydämesi.
Varastaa ylpeytesi. Esittelee rakastajiaan kaikille.
Tiedätkö sinä siitä? - Kaikki tietävät.
Juhlissa ei muusta puhutakaan.
Kuinka voit rakastaa minua? Olen ollut niin heikko niin kauan.
Olisi pitänyt erota ajat sitten.
Niin minä teenkin!
Heti aamulla menen kaupunkiin ja otan eron Madelinesta!
Heti maanantai-aamuna. Viimeistään tiistaina.
Eron? Kaliforniassa? Sitä hän juuri haluaa.
Sinusta ei ole köyhäksi.
Et saa antaa hänen tehdä sitä.
Sitten ei ole mitään tehtävissä.
On kyllä.
Kuuntele. Olen pohtinut tätä tarkkaan ja tämä on ainoa keino.
Tänä iltana hänen nukkuessaan hiivit alakertaan.
Otat yhden kutakin viinilasia.
Sitten otat tämän Narconalin ja sivelet sitä joka lasiin.
Se on vahva rauhoittava lääke eikä sitä tarvita paljon.
Soitan Madelinelle ja yritän saada häneltä illalliskutsun.
Sinähän voisit tulla illalliselle.
Pöydässä ehdotamme maljaa.
Joi hän mistä lasista hyvänsä siinä on Narconalia.
Sitten toimimme nopeasti. Ensin syömme.
Sitten ajamme Mulholland Drivelle ja hälytämme poliisin.
Sanomme nähneemme juopuneen naisen lähellä tien reunaa.
Juopunut nainen ajaa täällä vaarallisen lähellä reunaa.
Panemme hänet rattiin.
Lavastamme asiat niin että hän näyttää juoneen vähän liikaa.
Panemme vaihteen päälle -
asetamme hänen jalkansa kaasulle -
ja kädet rattiin ja toivotamme hänelle hyvää matkaa.
Kun ruumiinavaus tehdään, lääke on jo kadonnut elimistöstä.
Hänet kirjataan rattijuopoksi.
Veren alkoholipitoisuus mitataan. - 4 promillea. Kerjäsi kuolemaansa.
Ja se siitä.
Tapaus loppuunkäsitelty. Madeline on kuollut.
Ja me olemme vapaita.
Mistä me oikein puhumme?
Emme voi tehdä sitä. - Se on ainoa keino.
Kun hän on kuollut, voit aloittaa elämäsi alusta.
Minäkin voin aloittaa sen alusta.
Meistä tulee onnellisia!
Hän tuhoaa sinut.
Se olisi itsepuolustusta.
Itsepuolustusta.
Sain sen takaisin!
Meidän täytyy jutella. - Ota uusi ryyppy ja mene sänkyyn.
Siitähän sinä pitäisit. Että joisin itseni hautaan.
Mutta niin ei käy. Et vie rahojani!
Mitä oikein puhut? - Koska teit viimeksi töitä?
Olet velkaa minulle kaikesta.
Oletko tehnyt jotain tukallesi?
Terävä huomio. Älä turhaan odota minua.
Vulgääri.
Mitä sinä sanoit? - Sanoin sinua vulgääriksi.
Olet vulgääri, tyylitön lunttu.
Mitä itse luulet olevasi? Et ole mitään, Ernest!
Surkea, juoppo, kyvytön pelle.
Varo sanojasi, Madeline. - Kyvytön.
Varo sanojasi. Minun ei tarvitse enää sietää tätä.
Siedäthän, olet aina sietänyt. Et ole enää mies. Tarvitsen miestä.
Tarvitsen miestä. En juoppoa, surkeaa kyvytöntä hauturia -
joka on yhtä eloton navan alta kuin asiakkaansa.
Asiakkaittesi kanssa olisi haus- kempaa. Saisin jotain jäykkää.
Luulitko minun sietävän sitä ikuisesti?
Julma, ilkeä, ihottava lutka!
Älä, älä...
Anna anteeksi.
Auta minua! Auta minua!
Äkkiä!
Auta minua! Vauhtia, vätys!
Voihan myhnä.
Sviitti 1110. Helen? Minä täällä, Ernest Menville.
Minä tein sen! En uskonut pystyväni Työnsin hänet portaista.
Hän puhui kauheita ja kuoli. Minun oli pakko tehdä se.
Olemme vapaita! Mutta joudun helvettiin. Hän taittoi niskansa.
Mitä osaa suunnitelmasta et tajunnut?
Kävimme sen kolmesti läpi.
Et ymmärrä. Se oli onnettomuus. Siltä se ainakin näytti.
Kiirehdin soittamaan sinulle. - Senkin kultainen ressukka.
Jos poliisi tutkii puhelut, ne ihmettelevät miksi soitit minulle.
Hyvä Luoja! Olet oikeassa. - Tietysti olen.
Soitanko nyt niille? - Päätetään ensin mitä sanot.
No! - Minä mietin.
Missä ruumis on? - Portaiden juurella.
Hyvä, älä siirrä sitä. Soita poliisille.
Puhuit kanssani puhelimessa kun kuulit hirveän huudon.
Käännyit, näit hänen kaatuvan portaissa. - Täydellistä!
Pidä siitä kiinni. He tarkistavat puhelut.
Entä kuolinhetki? Todistaako se että puhelu käytiin sen jälkeen.
Ei, kuolinhetken voi määrittää vain parin tunnin tarkkuudella.
Se ei ole täsmällistä... - Ernest. Ernest!
Työnsit minut alas portaita.
Apua! Älä tule lähelle! - Tulenpas. Elukka! Psykopaatti!
Älä tule lähelle! - Vaimontyöntäjä.
Älä seuraa minua! Älä puhu minulle!
En aiokaan. Minun täytyy vain soittaa.
112, vai mitä?
Nyt olet kusessa.
Madeline, katso itseäsi. Katso miltä näytät!
Ernest. Perseeni! Minä näen perseeni!
Kaulassasi on myös jotain vikaa.
Niin tosiaan on!
Oletko kunnossa?
Ernest... Mikä minun on?
Niskasi on sijoiltaan. Niin voi käydä, vaikka en ole sitä nähnyt.
Korjaa se sitten. - Miten?
En minä tiedä. Tee se. - En tiedä mistä alkaisin.
Herran tähden!
Minun täytyy mennä lääkäriin.
Hän on kuoleman kielissä!
Hän on kuoleman kielissä. - Sovitaanko, että päätän siitä.
Mikäs tuntuu vaivaavan? - Kierin portaita alas.
Murtuiko mitään? - Ei kai. Silloinhan sattuisi?
Kyllä varmaan.
Ranne ehkä. Ja niskani on kipeä.
Katsotaanpa. Kumpi ranne? - Oikea.
Sattuuko tämä? Entä tämä? - Ei.
Hyvä. Entä tämä? - Ei.
Eikö tämä satu? - Ei.
Väitättekö ettei tämä satu? - Niinhän minä jo sanoin.
Mikä niskaanne vaivaa? - Sattuu, kun käännän päätä.
Ehkä se on vain... Okei. Selvä.
Entä shokki? - Voisi olla shokki.
Mitä nyt? Mikä hätänä? - Mielenkiintoista.
Tämä taitaakin jo riittää. Voisinko saada hörpyt?
Minäpä kerron teille. Outoa tässä on se -
että ranteenne tuntuu olevan murtunut kolmesta kohtaa.
Ja kaksi nikamaa on murskana. Ilman röntgenkuvaa en ole varma -
mutta luun päät eivät tiedä hyvää.
Ruumiinlämpönne on alle 25 astetta, eikä sydämenne lyö.
Mitä se tarkoittaa? - Aivan...
Taidan kysyä toiselta lääkäriltä.
Hullumminkin voisi olla. - Minä tutkin sinut.
Lopeta tuo! Älä koske minuun. Hän ei ole oikeassa. Älä naurata.
Uskomatonta. Rikot kaikkia luonnonlakeja.
Mitä lakeja? - Kaikkia luonnonlakeja!
Istut siinä ja puhut minulle. Mutta olet kuollut! Haen apua.
Lääkäri huoneeseen 147!
Kirurgiryhmä heti teholle!
Mikä tilanne? - Ei pulssia.
Missä hän on?
Olen pahoillani. Tiedän kuinka vaikeaa tämä on.
Etkä tiedä. Hän ei ollut... Sitä on vaikea selittää.
Tiedän. Miten sitä voisi selittää? - Missä vaimoni on?
Älkää sitä murehtiko. Antakaa itsellenne aikaa surra.
Missä vaimoni on? - Hän on kuollut. Vietiin ruumishuoneelle.
Ruumishuoneelle? Hänhän repii pelihousunsa.
RUUMISHUONE
Minä tässä, kulta.
Pyörryin ja heräsin pimeässä. Huusin, mutta kukaan ei kuullut.
Enkä tiennyt missä olin ja pelkäsin.
Ernest, olen ruumishuoneella. Miksi olen ruumishuoneella?
Nyt minä ymmärrän. Se on mahdotonta, mutta nyt ymmärrän.
Ne luulevat, että olen kuollut. - Niin luulevat, mutta et ole.
Koko lääketieteen historiassa ei tätä ole tapahtunut kellekään.
Miksi sen piti tapahtua minulle? - Tiedätkö mikä sinä olet?
Olet merkki! Enne! Palava pensas!
Niinkö? - Meille kerrotaan, että kuulumme yhteen!
Ja minua kutsutaan. Tämä on haaste. Etkö tajua? Tämä on ihme.
Hyvä Luoja!
Paskat!
Formaliinia? Mitä herran nimessä...
Balanssi on pielessä.
Miten se sujuu? - En halua hätäillä.
Kuka tänne soittelee? Kuka tuo on?
Minua ei saa keskeyttää!
Älä liiku yhtään.
Käskin olla liikkumatta. Tarvitsen lisää tärpättiä.
Oletko pian valmis? - Silmän- ympäryksesi eivät ole kunnossa.
Kerosiini vaikuttaa ihoon. Täytyy käyttää tärpättiä.
Missä hän on?
Herran pieksut, Helen! Mitä sinä täällä teet?
Mitä käsissäsi on? Vertako? - Maalia!
Miksi sinulla on maalia käsissäsi? - Minä maalaan.
Teetkö Madelinelle jotain outoa? - Määrittele outo.
Näytä se.
Mennään ulos puhumaan. - Miksi kuiskaat?
Koska hän nukkuu yläkerrassa. - Oletko hullu?
Hän lepää! - Hän on kuollut.
Aivan kuten suunnittelimme, muistatko?
Teit sen yksin, mutta olet vaarantanut meidät molemmat.
Haudataan hänet Kuolemanlaak- soon. Pääsemme hänestä eroon.
Kuuntele minua. - Hän ansaitsi sen.
Hän oli kodinrikkoja, miestennielijä.
Ja huono näyttelijä!
Kuuntele minua!
Madelinea ei voi vielä haudata. Hän lepää yläkerrassa.
Jos hän ei ole kuollut, niin käske hänet tänne pussaamaan minua...
Mihin?
Mad!
Hel! - Kulta!
Mitä te olette juonineet täällä? Tai mitä muuta?
Oletko sinä vihainen? Oletko hyvin vihainen?
Se elää.
Helen, sinun olisi syytä häipyä. Tästä ei hyvää seuraa.
Kultaseni!
Haluan kertoa sinulle yhden asian. Sinä kerjäsit tätä.
Hyvä Luoja!
Mitä sinä teit? - Puolustauduin.
Juonija! Salaliittolainen! - Hän on kuollut!
Onko? Välillä elämä on elämisen arvoista.
Se oli kauheaa! Raakamaista! Typerää! Poliisi, Madeline!
Mitä sitten? Joudunko kaasukammioon?
Entä vankila? Tiedätkö mitä se tietää sinun tilassasi olevalle?
Sinä olet aina niin negatiivinen. Anna minun nauttia tästä.
Entä jos naapurit kuulivat?
Oletko 12 vuoden aikana nähnyt Los Angelesissa naapureita?
Minun täytyy ajatella! Toisen meistä täytyy pysyä tyynenä.
Olen täysin tyyni. Hautaamme hänet. Kuolemanlaaksoon.
Me kaksi.
Minähän en sitä tee! - Etkö?
Aika vahvaa tekstiä murhaajalta. Sehän sinä olet, Ernest.
Entä jos poliisi saa puhelun sinusta -
ja löytää minut hengettömänä lattialta.
Esitän kuollutta paremmin kuin kukaan. Mitä kerrot niille?
Sinusta tulee suosittu vankilassa.
Ja mitä pehmeille, kaljuille ja pak- suille republikaaneille tehdään?
Minä haen lapiot.
Hän jopa maksoi välineet itse. Upeaa, vai mitä?
Aiotko vain istua siinä? En rupea yksin rikoskumppaniksi.
Tartu siihen päähän. - Autan mielelläni.
Pannaan ruumis tähän.
Päivä parani vauhdilla.
Jotkut päivät alkavat kurjasti -
ja sitten tapahtuu jotain ihanaa ja äkkiä kaikki -
muuttuu...
Ei tuota olisi tarvinnut tehdä!
Katso minua, Ernest! Olen läpimärkä.
Ja jotain on vialla puserossasi.
Minulla on reikä vatsassa.
Minulla on reikä vatsassa!
Ja olet yhä hengissä.
Toinen ihme! - Eikä ole.
Sinä joit taikajuomaa! - Kuinka tiedät siitä?
Sinäkin joit sitä. Siksi näytät tuollaiselta. Ja sinä olet kuollut.
Koska joit sen? - 26.10.1985. Paljon ennen sinua.
Mistä te puhutte? - Taikajuomasta.
Paljonko maksoit? - Koko omaisuuteni.
"Kauneuskirja", katin kontit! - Tämä ei taidakaan olla ihme!
Sinä olet huijari! Kävelevä vale, ja näen suoraan lävitsesi!
Annan pari neuvoa. Älä käytä uimapukua vähään aikaan.
Ainakaan kaksiosaista.
Tai jos haluat...
Saamari! Korjasin tämän juuri.
En garde.
Narttu!
Tytöt, tytöt. Rauhoittukaa! Voimme varmasti ratkaista tämän.
Älä kilpaile kanssani. Minä voitan aina!
Ehkä, mutta et pelaa reilusti!
Mitä siitä? Minä voitin!
Minä menen yläkertaan.
Koska nostit jalkasi korkeammalle ja leveämmälle kuin muut!
Katso nyt itseäsi! Et kohota kulmiasikaan ilman leikkausta.
Olen kohottanut muutakin kuin vain kulmakarvoja, ruipelo!
Menetit ainoan kykysi! - Se oli paljon enemmän -
kuin mitä sinulla oli, entinen läski!
Kyllä! Ei! Piru vie!
Tämä on hyödytöntä, älytöntä. Emme voi satuttaa toisiamme.
Satuttaa! Kerronpa sinulle jotain mikä sattuu.
Bobby O'Brien! Scott Hunter! Ernest Menville! Se sattuu.
Rakastin heitä, ja he minua!
En puhu sinulle ennen kuin korjaat pääsi.
Muuta minulla ei ollut, ja sinä veit heidät!
Et siksi että rakastit heitä vaan satuttaaksesi minua! Tahallasi!
Ei ole totta. Sinä hyökkäsit ensin!
Piditkö minua sokeana tai kuurona?
Etten tiennyt mitä sinä ja koppavat ystäväsi sanoitte minusta.
Piditte minua vulgäärinä! - Sinä olet hullu!
Mikset sitten koskaan kutsunut minua juhliin vanhempiesi kotiin?
Emme uskoneet että viihtyisit. Eikä meillä ollut tapana...
Lopeta tuo!
Meillä ei ollut tapana... - Kutsua roskaväkeä.
Älä kiertele! Varastit poikaystäväni satuttaaksesi!
Enpäs. - Tunnusta! Katso minua silmiin -
ja myönnä että pidit minua vulgäärinä.
Hyvä on. Minusta sinä olit vulgääri.
Satutin sinua tahallani.
Ja olen todella pahoillani.
Niin minäkin.
Ern, kulta. Anteeksi tuo äskeinen.
Se on nyt selvitetty. - Luojan kiitos. Se oli kamalaa.
Oli kauheaa vihata ja kadehtia. - Minä kadehdin sinua.
Mitä sinä kadehtit? - Arvosanojasi.
Anteeksi. Suokaa anteeksi!
Olen tehnyt tärkeän päätöksen -
joka olisi pitänyt tehdä kauan sitten. Minä lähden.
Lähdet? Et voi. Lupasin Helenille, että panet hänet kuntoon.
Ja Maddie kaipaa puleerausta. Sinä ensin.
Kultaista sinulta. Kiitos.
Ern, miten olisi? Vanhojen aikojen vuoksi.
Ole kiltti.
Yhdellä ehdolla. Sen jälkeen minä häivyn.
Ette etsi minua, kysele minua tai ajattele minua enää.
Ei tuota ongelmia. Entä sinulle? - Ei enää.
Uskomatonta. Ei yhtään kauneusvirhettä tai huokosta.
Sano Ernestistä mitä sanot mutta hän on nero.
Niin on. Odota. Sinulla on pieni...
Ei olisi pitänyt tehdä tuota. Se on vielä märkää.
Voiko Ernest korjata sen? - Minä haen hänet.
Jos se tapahtuu taas? Jos se haa- listuu? Lohkeilee? Tuleeko hän?
Pakko, mutta hän ei elä ikuisesti. - Huono juttu.
Hänen täytyy juoda taikajuomaa. Lisle saa hänet suostumaan.
Hän ei ota sitä. Hän haluaa lähteä.
Totta. Sitä täytyy kunnioittaa. Huumataan hänet.
Ern, kulta. - Tuliko taksini?
Ajattelimme, että haluaisit aamiaista.
Minä juuri mietin. Tutkiskelin itseäni.
Miksen häipynyt jo 5 - 10 vuotta sitten?
Sen sijaan että jäin tänne sietä- mään nöyryytystä ja häpeää?
Annoin lupauksen. Se oli minulle tärkeä.
Oli jaloa pitää sanansa. - Ernest, drinkkisi!
Miksi sanotaan ihmistä, joka kai- kesta huolimatta pitää sanansa?
Idiootiksi! Tästä lähtien olen se, joka haluan olla: Ylpeä idiootti.
Olen pitänyt lupaukseni. "Kunnes kuolema meidät erottaa."
Te olette kuolleita. Ja minä eroan.
Kippis.
Ja vielä yksi juttu.
Minä juon liikaa.
Hauska nähdä, että olette hereillä, tri Menville.
Toivon ettet pahastu siitä että Harry ja Dick pukivat sinut.
Asusi ei sopinut tilaisuuteen.
Mihin tilaisuuteen?
Pidän ylläkerrassa juhlat. Teen sen joka kevät asiakkalleni.
Hyvä. Hienoa.
Mitä sinä minusta tahdot?
Haluan antaa sinulle lahjan.
Elämän lahjan ja ikuisen nuoruuden.
Näin vaimosi ja ystäväsi. Teit loistavaa työtä.
Näytä kättäsi.
En minä pure.
Mitä sinä teet?
Rakastan sinua.
Hyvä Jumala! - Kiitos.
Älä ole vaatimaton. Tätä sinä teet. Olet aina tehnyt.
Pysäytät ajan kasvoissa ja käsissä.
Olet kuin Don Quijote, taistelet luonnon tuulimyllyjä vastaan.
Juo se.
Juo. Se täydentää elämäntyösi.
Annoit muille nuoruuden ja heitit omasi hukkaan.
Juo. Voit taas työskennellä. Ikuisesti. Juo.
Juo, tri Menville. Olet ansainnut uuden mahdollisuuden.
Juo. Se on oikea valinta. Ainoa valinta. Juo!
Siempre viva! Elä ikuisesti!
Entä sitten?
Mitä sitten tapahtuu? En halua elää ikuisesti.
Kuulostaa hyvältä, mutta mitä tekisin? Entä jos kyllästyisin?
Jos olen yksinäinen? Pyörinkö Madelinen ja Helenin kanssa?
Jos vammaudun tai minut ammutaan? Jos kaadun portaissa?
Et vanhene koskaan. - Mutta kaikki muut vanhenevat ja kuolevat.
Tämä ei ole oikein. Tämä ei ole unelma, vaan painajainen.
Teidät täytyy pysäyttää.
Dick! Tom! Harry! Ottakaa taikajuoma!
Ottakaa hänet kiinni! - Ei hän pääse kauas.
Ei hänen iässään.
Tervetuloa kaikki. Lisle saapuu pian.
Muistutan oman kuolemansa lavastaneita -
ankarasta linjastamme sitä vastaan, että yritätte päästä otsikoihin.
Minun ei tarvitse mainita nimiä.
Halusin vain pitää hauskaa.
Ernest on tuolla!
Yhä kamalan näköisenä. Hän ei ole juonut sitä.
Katso! Hänellä on se vielä!
Mennään!
Kerääntykää kaikki tänne. Lisle saapuu aivan kohta.
Sinetöikää huone.
Hän menee ylös. - Idiootti.
Voi ei.
Ernest!
Apua!
Helen! - Ota kiinni.
Ota kiinni! Ota kiinni!
Ota kiinni!
Ernest. Onko sinulla yhä juoma? Onko sinulla se?
Etsi se! Muuten et selviä pudotuksesta.
Juo se! Tai kuolet!
Pudottuasi voit taas koota itsesi.
Juo se.
Juo se! - Juo se!
Juo se.
Juo se!
Sinun täytyy. - Me tarvitsemme sinua.
Valitan, tytöt. Saatte pärjätä yksin.
Meneekö sinulta vielä pitkään?
Ei enää! Ei enää pitkään!
Aika rajua.
Hakekaa hänet takaisin.
Ei mitään. Pääsi karkuun. Käskin mennä ensin kentälle.
Tiesin, ettei hän tule takaisin. - Sinä tiedät aina kaiken.
Katso! Lhoni kesii. Lhoni kesii jo.
Niin minunkin.
Kuka korjaa tämän? Olemme liemessä. Ernest on häipynyt.
Emme voi mennä Lislen luo. Hän käski huolehtia ruumiistamme.
Katso nyt meitä. Me olemme kuolleita. Tämä on niin noloa!
Ei, tämä on pelkkä huoltokysymys.
Meidän täytyy olla hyvin varovaisia.
Huolehdimme toisistamme. Maalaamme toistemme selkää.
Kuka olisi uskonut? Me, yhdessä.
Toisistamme riippuvaisina. Maalaamme toistemme persettä.
Kellon ympäri. - Ikuisesti.
37 VUOTTA MYÖHEMMIN
Olemme kokoontuneet kunnioittamaan -
urhean ja laajakatseisen miehen muistoa.
Tri Ernest Menville uskoi elämän alkavan 50 vuoden iässä.
Tiedämme hänen menneisyydestään vain vähän.
Vasta 50-vuotiaana hän tapasi ihastuttavan Claire-vaimonsa.
Sai kaksi poikaa ja neljä tytärtä.
Ja alkoi raamatun patriarkan tavoin levittää sanomaansa toivosta -
adoptiolapsilleen kaikkialla maailmassa.
Tämä loistava akateemikko ja karaistunut ulkoilmamies -
suuntasi tarmonsa moniin hankkeisiin.
Ei omasta kunnianhimostaan -
vaan tehdäkseen maailmasta paremman paikan elää.
Ja sen hän teki. Menvillen avioliittoneuvontakeskus -
Menvillen naistutkimuskeskus -
ja Ernestin AA-ryhmä jatkavat hänen kuolemansa jälkeenkin.
Tunsimme kaikki kujeilija-Ernestin ja tarinaniskijä-Ernestin.
Kaikki tietävät hänen hurjat juttunsa Beverly Hillsin kuolleista.
Mitä? Et kai sinä itke? - En minä itke.
Silmääni meni jotain.
Onko sinulla ysin akryylimaalia?
Panin sen laukkuusi.
Se on varmaan pudonnut jonnekin. - Eikä ole, panin sen laukkuusi.
Kuka pudottaisi ison spraypurkin? - Minulla oli se vielä autossa.
Häivytään täältä.
Omalla tavallaan tämä mies löysi ikuisen elämän salaisuuden.
Se löytyy täältä keskuudestamme -
hänen ystäviensä sydämestä.
Ja ikuisen nuoruuden salaisuus -
löytyy hänen lastensa ja lastenlastensa elämästä.
Minä uskon että rakas Ernestimme -
on mies joka todellakin elää ikuisesti.
Blaa, blaa, blaa...
Minne panit spraymaalin?
Anna olla jo. Näytä mitä teit itsellesi.
Kaikki valuu. - Näytän varmaan naurettavalta.
Ei kukaan huomaa. Mutta leukasi kaipaa liimaa.
Täytyy mennä rautakauppaan. Kuinka spraypurkin voi hukata?
Miksi minä saan aina kantaa kaiken?
Missä näit sen viimeksi? - En minä tiedä.
Onko koskaan auttanut kun kysyt missä näin jotain viimeksi?
Kun hukkasit sormesi. - Se katkesi.
Koska naksuttelet aina sormiasi.
Auta! Jalkani eivät toimi. Auta minua!
Muistatko mihin jätit auton?